Brezovcsik+Dani

Dani oldala:

A homo habilis(ügyes ember) volt az első előember, mely szerszámokat használt. Ezek a szerszámok roppant egyszerűek voltak, általában pattintással élessé tett kavicsok, kövek, kihegyezett botok voltak azok, melyeket fegyverként is használtak, vadászat céljából. Persze aztán ezek fejlődtek, a Neander-völgyi ember például már nyél nélküli kőbaltát is készített, a közvetlen elődünk, a homo sapiens fegyverei közt pedig már megjelent a szigony, az agancssapka, a nyíl és az íj, amivel távolról is halálos sebet tudtak ejteni, így megkímélték magukat a közelharc fáradalmaitól.

A rézkor után (Kr. e. 3. évezred) a bronzkorban hatalmam fejlődésen ment keresztül a fegyvergyártás, mivel nagyon ellenálló és halálos kardokat, tőröket, nyílvesszőket tudtak előállítani, valamint páncél gyanánt is remek volt. Egyet szépség hibája a dolognak, hogy nagyon drága volt, mivel a bronz a réz és az ón ötvözete, de akkoriban csak kevés ón lelőhelyet ismertek.



Így jött el a vaskor, ami még nagyobb fejlődés volt, mert sok helyen és nagy mennyiségben fordult elő, így olcsóbb volt, szélesebb körben tudták alkalmazni. Vasból egyébként nem csak fegyvereket készítettek, a háztartásban vagy az állattartásban is rengetek hasznos eszközt tudtak készíteni, melyek egy részét még ma is alkalmazunk(szög, konyhai edények).

A kép a kadesh-i csatát ábrázolja. Balra fent Ramszesz fáraó ül, jobbra fent Menna, a fáraó harckocsijának hajtója, jobbra középen egyiptomi tisztek hallgatják Ramszesz parancsait, alul pedig elfogott hettitákat kínoznak. Sok, ehhez hasonló kép született a csata után, mely mind Ramszesz Isteni mivoltát volt hivatott megjeleníteni, ami Ramszesz hatalmas propagandájának okozata volt a csúfosan elbukott csata után, ahol is a hettiták a felkészületlen egyiptomi sereg haderejét a gyors és ütőképes harckocsikkal szétzúzták, ezzel meghiúsítva Ramszesz világuralmi álmait.

Nyílpuska. Kína mindig is elszigetelt világ volt, ezért hangozhat számunkra furcsán, hogy a kínai tudósok jóval előttünk feltaláltak dolgokat. Ilyen például a képen látható nyílpuska, a számszeríj elődje, a puskapor, melyekből különböző robbanószereket állítottak elő, de a vegyészetben előállított más anyagokat is bevetettek a csaták során, melyekkel nagy meglepetést tudtak okozni a támadó, vagy épp védekező nomád népeknek. Nem csak hadviselés terén voltak úttörők a kínaiak, hajózásban és kultúrában is egyaránt világelsők voltak, például a világ első nyomdagépe is Kínában készült el.

Szintén egyedülálló a Kínai Nagyfal, melyet a Kr. e. 2. században kezdtek el építeni, de még a középkorban is keletkeztek falszakaszok. A Nagyfal nem egy összefüggő fal, hanem több falszakasz együttes elnevezése, mely falszakaszoknak az elhelyezkedése az aktuális politikai helyzettől és kortól függött. A falon nyíllövésnyi távolságra egymástól bástyákat, erődítményeket és az ellenség esetleges támadásaira füsttel és tűzjelekkel figyelmeztető jelzőtornyokat építettek. Feladata a földművelő Kína északi irányból érkező nomád törzsek ellen való megvédése volt. Becsült hossza eléri a 7200 km-t. Magassága átlagosan 10 méter, szélessége a talapzatánál 7-8 méter, tetejénél pedig 4-5 méter.

Hoplita. Az ókori Hellászban, de főleg Szolón reformjai után a hopliták, vagyik a nehézfegyveres gyalogosok voltak a legelterjedtebb harcosok. Sokoldalúak voltak, felszerelésük és kiképzésük által pedig rettegett ellenfél. Felszerelésükhöz tartozott a lábszárvédő, a körpajzs, a dárda, a mellvért, a sisak és a rövid kard, vagyis közelről és távolról is képesek voltak harcolni. A hopliták a Démoszból kerültek ki.

A Római legionárus. A kr. e. 2. században lett az alapértelmezett katona, felszereléséhez tartozott egy hajítógerely, egy lándzsa, egy rövid kard, és egy rövid tőr. Páncélzat gyanánt egy nagyméretű pajzsot, egy lemezvértet és egy sisakot hordtak. 45 éves kor alatti, erős férfiak lehettek a légió tagjai, de ha valaki a 20 év szolgálati idő után(ez volt ugyanis a nyugdíjba vonulás feltétele) visszatért, kimagasló zsoldot kapott.

Hannibál átkelése az Alpokon. A II. Pun háborúban a Karthagóiak Hannibált bízták meg a Róma elleni hadjárat lefolytatásában. Hannibálnak rögtön az elején nagy problémája adódott, ugyanis a hatalmas seregét valahogy el kellett juttatnia Itáliába, de vízen mégsem mehetett, mert egyrészt problémás lett volna, másrészt a Római hajóhad és a partmenti sereg könnyedén szétzúzta volna a pun hadakat. Hát mégis honnan közelítsen? Egy lehetőség maradt, mégpedig hogy megkerülve a kontinenst, az Alpokon át támadja meg a Római Birodalmat. Így is tett, Hispániából elindulva haladt Gallia déli részein át, ahol több barbár törzzsel is összetűzésbe keveredett, majd a zord és nehezen járható Alpokon átkelt, és bár hadereje több mint felét elvesztette az úton, még így is túlerőben volt a Római hadakkal szemben, ugyanis bár a kémek észrevették, mikor belépett Észak-Itáliába, Róma egyszerűen nem hitte el, hogy ez megtörténhet, így nem hitt a kémeknek, ennek köszönhetően Hannibál megsemmisítő vereséget tudott mérni a meglepett rómaiakra Cannae mellett. Ekkor Hannibál kezében volt a lehetőség, hogy véget vessen a Római Birodalomnak, de nem vette be Rómát, hanem egy helyben körözött Nyugaton, ami alatt a tehetséges Cornelius Scipio a parasztok besorozásával új sereget toborzott, átkelt Afrikába, hogy maga után csalogassa Hannibált. A trükk bejött, Karthagó haza hívta Hannibált, a megtépázott, beteg, fáradt és megfogyatkozott seregét pedig Zámánál elintézte a római haderő.



A képen egy gót tábor látható. E nép volt az egyik Germán nép, mely támadásai szétszedték a Nyugat-Római Birodalmat. A Kr. e. IV. században a gótok beözönlöttek Európa szívébe, ami nagy gondot okozott a rómaiaknál. A rómaiak zsoldjukba fogadták őket, de nem tudták eltartani a gótokat, így azok fellázadtak, a lázadást pedig nem tudta leverni Róma, így befogadta őket. A folyamatos betelepülés tette tönkre a birodalmat, ugyanis szabad, külön államként lettek elismerve, így a gótok gyakorlatilag kisajátították Hispániát, a Vízi gótok pedig még Rómát is bevették és kifosztották.

Hasonlóak voltak a Vandálok is, szintén egy Germán törzs volt, ők Gallián és Hispánián átjutva Észak-Afrikát és Dél-Hispánia egyes részeit kaparintották meg, de Rómát szintén bevették és kifosztották(455). A vandál nép két törzsből állt: a silingi- és a hasdingi vandálokból. A vandálok és alánok uralmát végül a bizánci beavatkozás döntötte meg: mintegy száz évvel afrikai királyságuk alapítása után, 533-534-ben Flavius Belisarius kelet-római hadvezér gyakorlatilag lesöpörte a történelem színpadáról a Kelet-Európából Észak-Afrikába vándorolt népet.

Árpád vezér bevonul a Kárpát-medencébe, legalábbis ahogy Feszty Árpád elképzelte a 19. század végén. A díszes ruházat megtévesztő természetesen, nem volt ez a pillanat valami felemelő, hisz nem is akartak itt megtelepedni először, ráadásul a Honfoglalás előtt is már ismerték ezt a területet a korább zsákmányszerző hadjárataik nyomán. A hegyektől védett pusztákat viszont alkalmasnak találták a letelepedésre, ezért költöztek át az Etelközből a veszedelmes besenyők elől. 895ben a magyarok többsége(lásd: kép) Árpáddal együtt bevonult a Vereckei-hágón keresztül, a hátrahagyott magyarokat pedig a besenyők támadása üldözte át a Kárpátokon túlra. Ezt követően gyorsan benépesítettük a medencét. A Honfoglalás második szakasza 898ban kezdődött, amikor a Frank uralkodó a magyar hadak segítségét kérte itáliai ellenfele visszaszorítására. Nagy zsákmánnyal tértek haza, majd a Morvákat verték ki a Kárpát-Medencéből, és ezután a bajorok következtek, és a kis szláv hűbéres fejedelemségekkel együtt kisöpörték őket, így megszerezve Pannóniát. A bajorok nem adták fel, nagy erőkkel egy utolsó támadást intéztek 907ben, de Pozsony közelében súlyos vereséget szenvedtek, így a magyarok megvédték az új hazájukat.